Hei, Larry!
Hei, Peng.
Beklager, Larry.
- Senere. - Regelbrudd!
Beklager, men jeg er sent ute.
Gasse i full gass!
Det blir gjess til høyre, venstre, opp og ned.
Gi beskjed før du må tre av på naturens vegne. Iallfall en tut.
Jenkins! Du burde gått før vi dro.
Som jeg sa...
Peng, du er sen. Igjen!
Det gjør deg til et svakt ledd. Jeg vil ikke ha vås fra en gås.
Ikke i min flokk.
Statistisk sett er sjansen for å dø i luften veldig liten.
Prøver du å motivere oss?
Det fins mange andre måter dere kan havne i trøbbel.
Én eneste fjær på feil sted,
så ser du kanskje enden innenfra og ut.
- Det er derfor vi øver. - Øver, øver, øver og øver.
Like fugler flyr fort.
Spørsmål.
Kompisen min, Skjeløyd, vil vite om vi må trekke i V-formasjon.
- Unnskyld? - Hva med en annen bokstav?
Hva med en W?
Greit!
Peng, ikke få meg til å snu.
Over flere generasjoner
har V-formasjonen vist seg å være...
- Hva med en A? - Hva? Nei!
Strengt tatt er det bare en opp ned V. Ikke sant?
Du... Vi flyr i en V.
Like fugler flyr fort.
- Like fugler flyr fort. - Hva med en emneknagg?
Jeg vet ikke hva det er! Nei! Nei, nei, nei, nei! Det må være en V.
Nå! Like fugler flyr fort!
Jeg sa: "Like fugler flyr fort."
Hvor er de?
Følg meg!
Ja!
Denne veien!
Au.
Hold følge.
Ja!
Dette kaller jeg å fly.
- Chao? Slutt! - Jeg sitter fast.
- Kom igjen. - Chi...
Om jeg ikke får mat, dør jeg... til døde.
Kom igjen. Du spiste for fem minutter siden.
Vi skulle ikke forlate veien. Chao, kom tilbake!
- Se her! Frokost! - Nei! Ikke larver.
Du kommer til å kaste den opp.
- Men jeg er sulten. - Det er du alltid.
- Det blir mat i Hyggedalen. - Hyggedalen, nå kommer vi!
Vi må dra før snøen kommer. Kom igjen! Luften blir kaldere.
- Hva skjer? Hva i alle? - Hei, Jinjing.
- Jeg oppholder deg vel ikke? - Peng, ikke i dag.
Hei, Peng.
Hva om du og jeg finner et sted for oss selv
hvor vi kan nyte fullmånen?
- Jeg lagde månen til deg. - Lagde du den?
Sikkert. Vi drar til Fristedet i kveld.
- Faren min ville drept meg om... - Jeg trodde ikke kyllinger kunne fly.
Kaller du meg feig?
Skal vi kappfly?
Fortere.
For ei gås.
Til venstre.
Flytt deg.
Jeg vant!
Urettferdig.
- Jeg trenger en til. - Jeg må være gal. Hva er det ved deg?
Jeg er kjekk og sjarmerende, og...
Jeg flyr best av alle.
Flyr best av alle?
Hei! Pass dere!
Nei!
Ta det med ro, gutt. Jeg har nettopp fått nytt tak.
- Jeg sa jo at du var for tung. - Jeg? Den var god.
Hvem var det som kastet i seg alle froskene i morges?
- Hvordan våger du? - Han får oss til å hakke på hverandre.
Peng, den landingen din fikk meg til å miste et bein.
Et av et par. Ser du? Det er borte?
- Fullstendig borte. - Vent litt.
Så dumt av meg.
Min kollega og jeg er her
i embets medfør som representanter for innsjøen.
- Et familievennlig samfunn. - Ja? Hva er problemet?
Ja. Hva er problemet?
- Problemet? - Problemet...
er at du ikke er familievennlig.
Kom igjen, Giles.
Bæsjebombe.
Jeg stelte alle fjærene mine i morges.
- Peng! Pappa er sint og... - Faren din er alltid sint.
Hva med et kyss til? Kom hit...
- Hei, pappa. - Hvordan går det?
- Hva tenkte du på? - Au, au, au!
- Han er lei for det. - Lei for det?
Slapp av. Ingen ble skadet. Vi hadde det bare moro.
Migrasjon er ikke moro.
Man må holde rumpefjæra fri i tilfelle noe kommer bakfra.
Det var moro. Ser dere den fjæra?
Den beveger seg fra nord mot sør. Hva sier det dere?
- Vinteren kommer tidlig. - Ja! Smart jente.
I tilfelle noen har glemt det, så er det derfor vi migrerer.
For å komme oss til varmere strøk
før vi ender opp i fryseren
med innmaten i en pose stappet opp i hekken.
- Hekken! - Det er ubehagelig.
Vi flyr ved solnedgang. Alle ansvarlige flygere foran.
Dere vet hvem. Det er ingen øvelse.
Ikke du. Du skal få én sjanse til.
Du skal få føre juniorene til Fristedet.
Hei, Peng. Her borte!
Tuller du? Hei, dere. Jeg kan ikke fly med ungene?
- De er barnslige. Jeg gjør det ikke. - Hør her.
Kanskje de kan lære deg noe om lagarbeid.
Lagarbeid?
Å fly med ungene? Tenk deg det. Jeg? De er så treige. Som å fly baklengs.
Den beste flygeren ville ikke tenkt seg om.
Akkurat. Selv om jeg drar i morgen, er jeg der før deg.
Fordi du flyr alene. Alle kan gjøre det. Det er verre å holde sammen.
Jeg er enig, men hør, da. Juniorene?
Tut om du trenger meg, Peng. Ellers ses vi.
Jeg gravde ned en skatt. Den er i...
Vent! Vent på oss!
Se.
To små foreldreløse... Helt alene i verden.
Så sårbare, så ulykkelige, så... deilige.
Enkle ofre. La oss spise dem.
Tålmodighet. Det er snart mørkt.
Peng, det er tid for å trekke. Skal du ikke dra?
Jeg drar i morgen, Larry.
Gleder meg til å se dem når jeg venter ved møtestedet.
Om du lever livet som om det alltid er et race,
vil du antakelig få det akkurat som du vil.
Det er det jeg sier.
Det jeg mener er at du vil gå forbi alle
og ende opp alene. Helt uten andre.
Jeg vet bare at livet er et race, Larry, og ingen vil være en taper.
Har jeg fortalt om skilpadden og haren?
Hør...
Fetteren min ville kappløpe med en hare.
Alle sa han var gal.
"Skilpadder er ikke særlig raske." Men han gjorde det allikevel.
Og vet du hva? Det skjedde noe merkelig.
Jeg får prøve å gjette. Skilpadden kom først i mål.
Nei. Vi så ham aldri igjen.
Den gærne kjeltringen hadde ingen retningssans.
- Den var god, Larry. - Peng!
- Jeg er ingen frosk. - Beklager.
- Går det bra? - Ja. I fin form. Ikke lenger tett i nesa.
"Ende opp alene."
Jeg tar ikke imot råd fra en snakkende stein.
Jeg gjentar:
Dette er ingen øvelse.
Faren for å dø er liten på dette tidspunktet.
Bare én av fem av oss vil dø.
Utmerket form, rekrutter. Akkurat som en V. Hold hodet kaldt.
Vær avslappet, flokk. Fly som gjess.
- Nei, hold på V-en. - Beklager.
Jinjing, jeg var bekymret for deg.
Unnskyld. Jeg prøvde å tale Peng til fornuft.
Fornuft? Peng? Det er enklere å lære en frosk å fly.
Ikke vondt ment.
Det går bra. Jeg tror den er borte.
Løp! Løp!
Andunger, to stykker, bordet er klart.
Beklager å måtte forstyrre. Vi går nå.
Nei. Middagen vår er der borte et sted.
Tuller du? Stikk!
Om jeg kunne fly, ble det gås i dag.
- Pass deg, Peng! - Om du vil ha gås...
- Til venstre. - Hvor er du?
- Andre venstre, smarting. - Urettferdig!
- Jeg hørte ikke et plask. - Der!
Nei! Vannet er overalt! Jeg hater vann.
Du skal få for dette, om det er det siste jeg gjør!
Må ha vært en havkatt.
- Jøss. - Jeg liker ikke katter.
Er det markånde? Hva i... Hva? Hva?
- Hva? - Hei!
- Stikk, raringer. - For en skjellsettende opplevelse!
- Er det ungene dine? - Særlig. Jeg er moren deres.
Er du moren vår?
- Nei. - Jeg visste det!
Mamma, jeg elsker deg.
- Nei! - Jeg har alltid ønsket en slik mamma.
- Nei. - Ser man det.
- Kom tilbake! - Jeg ante ikke at du skulle ha barn.
Gratulerer, gåsemor.
- Ser jeg ut som en mor? - Han er ikke preget ennå.
Han tror alle med fjær er moren vår.
Preget? Han preger beinet mitt. Forstår du at det er ekkelt?
Æsj. Det er...
- Jeg stikker. - Vent.
- Hva? - Jeg er Chi.
Dette er lillebroren min, Chao.
- Vi kom bort fra flokken. - Jeg er ikke moren hans.
Og ingen barnevakt.
Jeg er ikke noe barn. Jeg er 16 dager gammel.
Jeg visste ikke at du var så eldgammel.
Alvorlig talt! Gi deg! Rumpa mi!
- Gi deg! - Chao, slutt.
Vær så snill... Vent!
Du krasjet inn i flokken, og satte barn i fare.
Dermed har du et ansvar.
Det er jeg som står i fare... for å bli ribbet.
- Kan du hjelpe oss, eller ikke? - "Eller ikke."
Absolutt ikke.
Jeg vil ikke ha noe med deg og pirajaen å gjøre.
- Jeg må fly. - Du er en skikkelig sekk med dustefjær!
Dustefjær? Er det en fornærmelse?
Hva i...? Kan du slippe meg, din tulling?
Å, nei!
For en dag. Den kan ikke bli verre.
Ikke få panikk, Peng. Det er kanskje ikke så ille.
Ok, Peng.
Sånn, ja. Kom igjen. Jeg gjør det!
Du gjør det ikke.
Dette er interessant.
Det virker som om den nybakte moren ikke kan fly.
Ja, Giles. Jeg tror hun er en hjelpeløs and.
- Gås. - Det er så fryktelig
- å bli skadet ute i villmarken. - Det kan være dødelig.
En ensom gås kan snart bli til foie gras.
Det ville vært noe å se.
Ja, ja. "Middag og underholdning."
Vent! Hva?
Dere.
Hva?
Jeg vet jeg har vært litt røff til tider, men...
- Vi vet hva du driver med. - Ja. Hva?
Du vil ha oss her så du ikke blir en offer-and.
- Gås! - Gås! Gås!
Jeg sier bare... Om vi tre går til Fristedet sammen,
så er vel det greit?
Gå? På disse beina? Har du blitt fullstendig gal?
Det er ikke bare farlig å gå til fots,
men vi ville se absolutt idiotiske ut.
Gi dere! Dere vet hva som vil skje med meg.
Vinteren kommer, og...
- Ja, og du blir en død and. - Gås.
- Gås! - Jeg vet hva du tenker.
Du tenker: "Om jeg bare hadde en følgesvenn.
En god venn som kunne gå med meg." Stemmer det?
- Takk, men... - Skilpadder er ikke trekkdyr.
Mamma sa jeg aldri ville komme noen steder om jeg ikke stakk hodet fram.
Kom igjen, amigo!
Ok. Tenk. Tenk, Peng. Tenk!
Jeg trenger noe til å bli kvitt slemmingene.
En forsikringspolise.
Jeg trenger ikke være raskere enn et rovdyr.
Jeg må bare være raskere enn følgesvennen, eller følgesvennene.
Mine gode venner...
Champ? Cho? Hallo? Chang og Chomp?
Hvor er de dumme endene? Hei! Der er dere.
Vi fikk en dårlig start. Jeg tilgir dere. Kom igjen.
- Vi snakker ikke med fremmede. - Fremmede? Men det er jo meg.
- Jeg? Hvem er jeg? - Det er Peng. Den kjekke gassen.
- Nei, vi kjenner ingen som heter det. - Vi har visst ikke blitt introdusert.
Dere kalte jo meg for...
mamma.
Mamma!
- Greit. - Det lukter ikke bra.
Kanskje det er broren din.
- Hvem behandler moren sin slik? - Hvorfor hjelper du oss?
Hvorfor? Det kommer helt fra hjerterota.
Greit. Hvis dere ikke vil ha hjelp, så bare gå.
Jeg bryr meg ikke. Vil dere bli spist av monstre?
"Tygg, tygg," sier monsteret.
Det kommer helt fra rotehjertet, sier han.
Det stemmer. Det er en slik gasse jeg er.
Jeg prøver alltid å hjelpe folk. Vil gjøre det rette.
Kanskje hjelpe to andunger som har gått seg vill
og vil finne veien hjem til flokken sin.
Kanskje bære litt av verdens byrder på mine skuldre.
- Mamma! Får jeg sitte på? - Kommer ikke på tale.
Kom igjen.
La oss sette opp farten.
Vent! Kan du vente?
Du er ikke sjefen bare fordi du hjelper oss.
Jo, det er jeg.
Og siden jeg er sjefen, får dere følge reglene.
Jeg bare kaster ut noen ideer... Regel én:
Alt jeg sier, må følges.
Følges hvor?
Vet du hva? Regel to:
- Ingen spørsmål om regel én. - Greit, mamma.
Regel tre:
Ikke kall meg mamma, mor, mams, mama mia, mutter,
eller noe annet på "m".
- Forstått? - Forstått. Dustefjær.
- Flere regler? - Ja.
Regel fire: Vi går fort, ingen klaging eller syting,
se framover hele tiden, og det viktigste: gå aldri fra gruppen.
- Du er så dum. - Nei, du er dum.
- Dum i mente. - Dummere.
Høres dum ut, dumming.
Vet du hva? Du er dum, dum, dum ganget med dum.
- Dumt. - Jeg er iallfall ikke en and.
- Hva skal det bety? - Vet du hva...? Hvor er Chao?
- Han har gått. - Tuller du?
Dette går da riktig så godt.
Hva var det?
Hva i?
Det er et monster.
Døde ikke du?
Noe så ekkelt.
Jeg er en katt, din idiot. Jeg har ni liv.
Nå har du åtte.
Tilbake til arbeidet. Hvor ble det av gassen?
Peng er en venn. Jeg tar med den informasjonen til graven.
Ok.
Peng skadet vingen, så han må gå til Fristedet.
Kan han ikke fly? Gåsa kan ikke fly!
- Han er en død and. - Gasse.
Men det betyr...
Rør i sausen, gutter, vi skal ha Peking-gås i kveld.
Husk dette møtet. Det vil iallfall jeg. Jeg har sjeldent god hukommelse.
Sjeldent. Den var god. Takk.
- Ingen årsak. Hva? - Det er ikke bra. Jeg må advare Peng.
På tide å sette'n i gir.
Skrytepave.
Du trengte ikke å binde ham.
Jeg må nå igjen...
Vi må nå igjen flokken deres.
Og når den lille raringen stikker av hele tiden,
så sinker det meg, jeg mener oss.
Hvis man behandler ham med respekt, oppfører han seg...
I tilfelle du ikke ser så bra... Ansiktet hans er... morsomt.
Kom igjen.
Ok. Ny plan.
Ny plan? Hadde vi en plan?
Hva?
Vi går rett over her, så når vi veien lenger ned.
- Men da går vi feil vei. - Vi går kanskje feil vei,
men vi går i riktig retning.
Hva mener du?
Jeg er en trekkfugl.
Jeg har gode instinkter.
Vi reiser i luftlinje.
- Men, men, men... Men vi kan ikke fly. - Nei.
Det er bare en måte å si det på.
Det er bare noe man sier.
Hei, herr Snarvei.
Hva er det? Hva er det for noe nå?
Rismarker.
Husk å fly rett og fint.
Fly inn i skyene, ikke rundt.
Blir du truffet av lyn, er fremgangsmåten
å falle ned mens man ryker lett.
Det virker som om du har annet å tenke på.
- Hva skjer? - Beklager, pappa.
- Jeg er bekymret for Peng. - Jinjing...
Hva kan jeg si?
Ikke tenk på at du ikke kunne overtale ham.
Han klarer seg. Vi ser ham til våren.
- Sikkert. - Ja. Du har rett.
- Han er sikkert død da. - Hva? Død?
Et mumifisert skjelett.
Men vi får iallfall se ham.
- Om ikke reven finner beina. - Sa du "rev"?
Det går bra. Han vet hva han driver med.
- Du aner ikke hva du driver med. - Kom igjen. Er du ikke med på et eventyr?
- Det er ikke lange biten. - Eventyr. Særlig.
Vent nå litt! Hva gjør du? Slipp meg!
- Som du vil. - Nei!
- Kommer du ikke? - Nei, det ser farlig ut.
Nei!
Jeg liker det ikke!
Kom igjen. Ikke øynene! Jeg vil se hvor jeg er!
Jeg vil ikke se!
Det var ikke så ille.
Det var så moro!
- Moro? La oss gjøre det igjen. - Du forstår det ikke.
- Hva da? - Moro.
Moro? Jeg er moro. Ok.
Jeg oppfant moro. Moro er mellomnavnet mitt.
Før jeg møtte dere, var jeg herr Moro.
Jeg er moro! Skal dere lære meg å ha det moro?
To andunger som er 16 dager gamle. Hva slags latterlig...
Det var morsomt.
Jeg er så sliten.
- Er vi framme snart? - Det regner.
Dere er ender. Dere bor i vannet.
Glem det.
Kom igjen.
Nære på.
Hva? Hvor? Dere... Jeg er sliten. Beina er tunge som bly...
Hva gjør dere der nede?
Kjære dere, det er da bare litt torden...
En låve! Ja, jeg ser en låve!
Låve!
Hei. Tror du det går bra om jeg...
om disse to foreldreløse endene får være her i natt?
Et par timer.
Absolutt ikke! Dette er for høner, ikke for andefugler.
Stanley? Hva skjer? Hvem er det?
- Ingenting, kjære. Jeg tar meg av det. - Tar deg av hva?
Dere ser helt utslitt ut. Kom inn, kjære vene.
- Edna vil ta seg av dere. - Kjære...
Stille, Stanley. Jeg legger eggene her.
Hei. Ja...
Vel, du vet...
Jeg er sammen med dem. Verge, kan man si...
Stanley!
Hvem prøver jeg å lure? Hun er sjefen.
Rull meg i brødsmuler og server meg til middag.
Nå bør dere få det bra. Jeg har lagt ned ny halm.
God natt, kjære. Sov godt. Drøm søtt.
God natt, småttinger.
Finn deres egen seng. Der borte.
- Jeg hater edderkopper. - Nå har du gjort det.
De er nydelige. Legg dere.
Jeg... Jeg er redd.
Du kan fortelle en historie? Det pleier å funke.
En historie? Gjør det du.
Kom med en fortelling så vi alle kan sove.
Stanley! Slutt!
Sovner dere om jeg gjør det?
Greit. Én fortelling.
Det var en gang...
to andunger.
- To småkarer. - Er det oss?
- Jeg er ingen kar. - Det er ikke...
Spiller ingen rolle. En gutt, en jente...
De hadde gått seg bort i tåka.
De gikk seg bort i den tjukke tåka. Den var så tjukk
at de ikke så en centimeter foran seg.
Vi finner ikke veien ut.
- Vi må over elven. - Det er ikke trygt.
- Det er bedre enn dette. Kom. - Men...
- Hvorfor måtte de over elven? - For å komme til den andre siden?
Nei. Fordi... Fordi...
- Ellers får vi aldri... - Aldri sove.
Jeg har lyst til å vise dem...
- Stanley. - Ja, kjære.
Alt gikk bra.
- Jeg vil ikke, Chi. Jeg er redd. - Kom. Det går bra.
Men de må ha kommet halvveis da de hørte en lyd.
Det svisjet og surret. En lyd de aldri før hadde hørt.
Jeg liker det ikke. Vi drar tilbake.
Chi og Chao snudde, men tåka var enda tjukkere.
De hadde ingen mulighet til å dra tilbake.
Så hører de det igjen.
Svisjingen... på det stille, svarte vannet
kommer nærmere... og nærmere.
og nærmere! Helt til...
Den grusomme, bleike, formløse tingen reiste seg sakte foran dem og...
- Du er ikke en særlig god forelder. - Men dere ba meg...
Hvordan kunne jeg vite at han ville bli sånn?
Kom hit, dere. Kom til Edna.
Ikke min type fugl.
Greit. Jeg ville ikke fortelle en historie uansett.
Dumme høner.
Monstre. Det finnes ikke noe sånt.
De er der nede et sted. Føler du det?
Ja! Atmosfæren er elektrisk.
Måtte du si det?
Monstre.
Ny plan. De klarer seg fint her.
Ok.
Ikke så ille. Jeg bør kunne fly.
Ikke nå, Stanley. Ikke foran eggene.
Det er mine nuggets.
Hva i...?
Gi deg! De klarer seg bedre uten meg.
- Løgner. - Ikke døm meg. Jeg gjør mitt beste.
- Løgner. - De sakker etter.
- Jeg lovet ingenting. - Juksemaker pipelort.
- Nå lærer du kanskje. - Løgner.
- Jeg stikker.
- Det gjorde vondt. - Hva gjør du?
Hei.
Jeg gjør ikke noe... Bare litt tai chi. Ok?
Myker meg opp. Tøyer litt. Vil dere være med? Tai Chao?
Ja, føles godt.
Vi har en stor dag foran oss. Kom igjen. Vi må dra.
- Hva får vi til frokost? - Kom.
Jeg håper han snart blir voksen.
- Den lille anda var bare trøtt, kjære. - Jeg snakket om gassen, Stanley.
Hallo? Gasse Gassefjesesen? Broren min er så sulten.
Han kan spise når vi kommer fram.
Du aner ikke hva du har i vente.
Nei, nei, nei! La meg være!
I alle dager! Jøss! Hva i alle...
Han er fullstendig gal! Hva skal vi gjøre?
- Hei, lille gutt. Går det bedre? - Jeg må ha mat... nå.
Ikke bra. Ikke i det hele tatt. Hold ut.
- Mat nå... - Hvor skal man finne det?
- Hva synes du? - Nei, nei!
- Jeg liker den ikke! - Bedre?
Nei!
- Det går bra. - Nei!
Endelig.
Hva er det? Det er ekkelt!
Jeg hater det! Jeg hater det! Det er æsj!
- Jeg liker det ikke. - Vær så god, kamerat.
Kom, Peng. Vi går.
Nå, mine høner...
Si meg, hvor ble det av gassen?
Du har ingen rett til...
Vær stille, kjære. Du vil vekke babyen. Hva heter han igjen?
Å, ja. Det stemmer.
- Jeg tror han heter frokost. - Frokost?
- Jeg skal gi deg frokost. - Sett ned Andrew!
Stanley. Helten min.
Hvilken vei gikk de?
Den veien.
Kan dere gå raskere? Hvor er Chao?
Har han stukket av igjen?
- Hva er det nå? - Han tror du vil gå fra ham.
- Han er redd. - Hvorfor tror han det? Det er galskap.
Vet du hva gjess gjør når de trenger hjelp?
De tuter. Du må bare trekke pusten...
og slippe den ut, sånn.
Jøss! Du har litt av noen ferdigheter.
Det er så enkelt, at.
Følg meg.
Hva gjør du? Vent!
- Beklager! - Du skal få den igjen!
Min skyld. Unnskyld!
Det var ikke så ille.
Stopp!
For et blikk.
Nei, nei, nei!
Det var nære på.
Æsj!
Pass deg!
Å...
Flott!
- Flott. Hva nå? - Hva?
Det er bare en mur. Vi går rundt.
- Hvor lang kan den være? - Ja, si det...
Sover du?
- Går det bra? - Høres ut som om han legger egg.
Hvem ville gjort noe slikt?
Chao, slutt. Det kan være edderkopper der.
Jeg ser ingen edderkopper.
Jeg gleder meg til jeg kan fly.
- Hvordan er det? - Hva? Å fly?
Når man er der oppe, så er det...
Man er i skyene. Ingenting kan sammenliknes.
Man er bare helt fri. Og ingens halefjær i nebbet.
- Hva? - Jeg håper jeg kan fly en dag.
Det kan du da vel?
All sa at vi ikke trengte å fly i Hyggedalen.
- Hyggedalen? - Ja, det var dit vi skulle.
Før vi møtte på deg.
Det skal være et fredelig sted hvor bare de beste endene er.
Jeg slo hodet! Er det noen der?
Chi, jeg vet ikke hvor fredelig det blir med Chao der.
- Du har vel mange søsken? - De ble tatt. Jeg var det siste egget.
- Å... Så leit. Det er fryktelig. - Jeg var for ung til å forstå.
Dessuten er hele flokken familien min...
- Hva? - Ingenting. Jeg bare...
forstår hvor dum jeg var mot flokken. Særlig mot Jinjing.
Kjæresten min, Jinjing. Jeg rotet til ting.
- Sa du unnskyld? - Nei.
- Selvsagt ikke. - Hvorfor ikke?
Man sier aldri unnskyld. Det er et tegn på svakhet.
Så idiotisk.
- Og hvis jeg gjorde det, ville hun... - Blitt kjæresten din igjen?
Et godt poeng. Du er ganske smart, men du vet ikke alt.
- Som? - Du kan ikke fly.
- Kom. - Peng, nei. Det går bra.
- Jeg vil ikke. - Vær stille og strekk ut vingene.
Du trenger ikke fly langt.
Sånn, ja. Kom igjen. Flaks. Flaks! Bra! Det er bra!
Bra! Du klarer det!
- Bra. - Sånn, ja!
- Du store! - Du er et naturtalent.
- Jeg flyr, Peng! - Filler'n! Nei!
Nei, nei! Hei! Chao!
- Hjelp meg, Chi! - Jeg flyr.
Hold deg der!
Å, nei!
Det er vanvittig! Tenk at vi flyr! Vi flyr faktisk!
- Vi gjør det! - Det er så kult!
Pass dere!
Det går bra. Jeg landet heldigvis på noe mykt.
- Ja. Oss. Din dumskalle. - Du har stor rumpe.
Jeg har ikke stor rumpe.
Jeg har bare veldig tynne bein. Uansett... Kom igjen.
Vi har det moro, men bladene betyr at vinteren kommer.
Vi må dra. Vinter betyr snø, og snøen er ikke vår venn.
Nå er det nok.
Jeg skal telle til tre. Hvis dere ikke er her, skal dere få.
Én. Jeg sa én. To.
Greit... Tre...
Dere er som pirajaer.
Der har jeg dere!
Dere har visst...
Chi?
- Ja? - Hvor er Chao?
Gått seg en tur. Igjen.
Utmerket. Vi har kommet til møtepunktet uten å miste noen.
Foruten Peng, men vi gir ikke opp.
Like fugler flyr fort.
- Like fugler flyr fort. - Gi aldri opp!
Peng kommer ikke, Jinjing. Han fortjener ikke deg.
- Vi har snakket om dette før. - Jeg vil si deg noe.
Du trenger en sterk gasse
med et ufeilbarlig intellekt, og en porsjon ydmykhet.
En stor, stor porsjon.
- En som... En som faren din. - Han er som deg.
Jeg har prøvd å si det. Han er kjekk.
Kjekk?
Han er sterk. Han er uforsiktig og liker å vise seg fram.
Men under det narsissistiske og irriterende ytre...
- Jeg... - Vent. Narsissistisk?
Jeg vet ikke hvorfor jeg liker Peng.
- Hjertet ønsker... - Det hjertet ønsker.
Det er like klart som nebbet mitt.
Datteren min får ikke slå seg sammen med en ynkelig gasse som ham.
Du kan prøve å stoppe meg.
- Pinlig. - God ettermiddag, damer.
Damer?
- Du tror vel ikke han... - Jo.
- Mener du det? - Helt.
Jaså?
Chao?
Han er ikke der inne. Han har mer vett enn å gå inn
i en skummel, mørk hule.
Dette er så kult.
- Å, nei. - Vi må få ham ut.
La meg foreslå noe.
- Hvor mye liker du broren din? - Veldig mye.
- Jeg liker ham veldig mye. - Men...
Men du må forstå at det der er et undergrunnsmiljø.
Jeg hever meg over sånt.
Det kom ikke riktig ut.
Greit. Vi går inn og finner knerten.
Nei, nei. Det er under jorden. Det er mørkt!
Det lukter. Det er... Vi kommer til å dø.
Chao?
Chi?
Denne veien.
Ikke så fort. Vent på meg.
Jeg har gåsehud på gåsehuden, og jeg er en gasse!
- Det går bra. Ikke vær redd. - Er du sikker?
- Ja. Hva var det? Noe rørte ved meg. - Hva?
Jeg vet ikke. Det er slimete og...
- Det er bare Chao. - Dere må komme og se dette.
Vil du være vennen min?
Vent! Mamma!
Jøss.
Det er... Det er som stjerner.
Jeg tror det er ildfluer.
Ildfluer?
Hvorfor lyser de?
Det er to stoffer som reagerer i magene deres.
Hvordan vet du det?
- Ekkelt. Jeg må ta meg en svømmetur. - Sterkt.
- Chao, se. - Det ser ut som oss.
Der lurte jeg dere.
"Peng, min venn og jeg vil snakke med deg."
Jeg husker dem.
"Gås, faktisk."
"Det høres ut som om jeg har en frosk i halsen."
Kvekk.
- Det er kult, Chi. - Det er ikke meg.
- Bra, Chao. - Det er ikke meg.
Men om ikke du gjorde det, og ikke han,
og jeg ikke gjør det...
Alle favorittene mine på samme sted. And, and og gasse.
Løp!
- Hvor ble det av dem? - Peng? Hvor er dere?
- Chi? - Chao?
- Hvor er du? - Peng?
Død gasse. Hører du?
- Peng? - Vi må stikke.
- Katten kommer til å ta oss. - Kom ut og lek, andunger.
Hvordan kommer vi ut?
- Hva gjør du? - Du skal få se.
Denne veien. Kom.
Andunger...
Kom ut og vis dere.
Denne veien. Fort. Det er veien ut.
Dere "ender" opp hos meg uansett.
Opp med dere. Jeg er her. Fortsett. Så fort dere kan.
- Jeg klarer det ikke. - Jo, da. Fortsett.
Nå kommer jeg.
- Kom igjen! - Vi kommer.
Fort!
Jeg har en dårlig følelse.
Var det alt?
Jeg trodde det var større...
Dette er ikke bra!
- Jeg er svimmel. - Det var så kult.
- Chi! Peng! - Jeg må legge meg litt.
Jeg er kvalm.
- Jeg vet ikke hva jeg er. - Chi, se her! Kanonkule!
Går det ikke an å slite ut broren din?
- Se her! - Luftstrømmer? Det var genialt.
Vel... Det er noe jeg har oppfunnet.
Jeg ville vise flokken min, men de var ikke interessert.
Det er veien. Det er veien! Du har funnet veien! Du klarte det, Peng!
- Ja! Vi skal hjem! - Ja!
Ser man det.
- Jeg sa jeg ville klare det. - Ja!
Jeg stoler alltid på intuisjonen.
Alt vi trenger å gjøre er, å krysse elven, så når vi nok igjen flokken deres.
- Chi! Er Hyggedalen vårt hjem? - Hva?
Jeg vet ikke om jeg vil tilbake til de andre.
- Du kan ikke mene det. - Vi er jo en slags familie, ikke sant?
- Du har visst hatt preging. - Det var ikke meningen.
Flokken min! Dere! Vent på meg!
Det er meg! Det er meg. Vær så snill.
Greit, nå er det på tide å begynne den store reisen.
- Hvor skal han? - Peng? Hvor skal du?
Vent på meg!
- Hva er det med Peng? - Jeg vet ikke.
Peng, hva er det? Hva er det som skjer?
Hva det er? Så dere ikke det? Det var flokken min.
Jeg kunne nådd dem igjen. Men dere har sinket meg hele veien.
Hvordan skal jeg komme til Fristedet? Jeg burde forlatt dere hos grisene.
- Ville du forlate oss? - Han skulle forlate oss
når det passet ham.
Jeg fant veien for dere.
Du har ikke hjulpet oss. Du har brukt oss.
Ja. Nei... I begynnelsen...
Jeg har funnet veien. Jeg må stikke.
Vet du hva, Peng? Intuisjonen din er noe tull.
Kom, Chao.
- Ikke gå, mamma. Vær så snill. - Jeg sa du skulle komme.
Glem ham.
Dere! Vent!
Vent! Nei!
Å, nei! Kom tilbake!
Hjelp meg! Vent! Kom tilbake!
- Jinjing? - Innkommende!
Hallo!
- Enda en perfekt landing. - Er du et ekorn?
Jeg bryr meg ikke om å sette merkelapper på ting.
Det begrenser. Jeg kaller ikke deg for grevling.
Det er fordi jeg ikke er en grevling.
Så du forstår hva jeg mener? Perfekt.
Jeg er Carl. Hit med den. Vent litt.
Det er definitivt negativ aura rundt denne vingen.
Ja, det kalles smerter. Jeg har skadet vingen.
Da er du jammen heldig, kamerat.
Jeg har nemlig kunnskap når det gjelder å helbrede.
- Qigong, mann. - Chi hva?
- Er det "ha det" på ekorn? - Du har vel ikke kjeks på deg?
Kjeks? Nei.
Gå tilbake til... Sa du at du kan fikse vingen min?
Hva har skjedd med vingen? Å, ja. Vingen...
Helt klart. Ja.
Stålsett deg, for dette er en firetrinnsprosess.
- Først har vi stimulering. - Stimulering? Au!
- Så følger... manipulasjon. - Hva?
Så litt enkel forverring.
Og til slutt, pièce de résistance...
uførhet.
God natt, grevling.
Vi vil aldri finne veien.
- Hva skal vi gjøre? - Vi får vel bare krysse elven.
- Hva er det? - Det er akkurat som Pengs historie.
Han er god til å finne på ting.
- Nei, Chi. Jeg mener det. - Kom. Det finnes ikke...
...monstre.
Det er sikkert bare en skilpadde.
- Jeg liker det ikke. Vi går tilbake. - Ja.
Chao? Hvilken vei blir det?
Se, Chi. Det ser ut... Det er det! Jeg ser den andre siden.
Chi?
Grevling! Du er våken.
- Hva har du gjort? - Jeg helbreder vingen din.
Det er feil vinge.
Uno momentito, kompis.
Greit.
- Hørte du en sau? - Hva?
- Nei. - Ikke jeg heller.
Hva gjør du? Hva?
- Ta det med ro. - Hva i...?
Du må ta det rolig med skinnen, grevling.
- Er du sikker på at dette funker? - No problemo, mann.
Jeg helbreder. Det er det jeg gjør. Det funket på alle vennene mine.
Kompisene?
Du er altså ikke det eneste ekornet her?
Ekorn?
De er ikke ekorn. Er du gal?
Ekorn, ja. Vi pleide å være mange.
Vi fløy rundt og hadde det moro, men så...
- De dro. - Jeg lurer på hvorfor.
Du vet... De møtte jenter, fikk seg familier.
- Tenk at de gjorde det mot meg. - Merkelig.
Jeg sa til kompisen min, Rocky: "Det er fint for deg og elgen,
men hva skal jeg gjøre på tirsdagskveldene nå?
- Forstår ikke hvorfor de dro. - Det var det jeg sa.
Nå er alle ulykkelige med barna sine.
- Er de? - De sier de er lykkelige, men du vet...
Alt unger gjør er å spise, bæsje og klage.
- Ikke sant? - Ja, det stemmer.
- Det brenner nesehårene mine. - Hva i alle...? Dette er galskap.
- Glem ungene. Jeg må til Fristedet. - Hva? Hold på posten, mann!
Bor du på spaet?
- Kan du få meg inn? - Deg?
Jeg kunne... Ja, hvorfor ikke? Greit.
Det er bare så kult.
Vintrene her er bare så tunge. I fjor frøs nøttene mine.
Hvilke unger?
Det går bra. Alt er i orden. Alt er fint.
Carl, jeg forstår ikke. Hvordan kan det helbrede meg å henge her?
Du må bare strekke ut armene som om de er vinger.
Hva mener du? De er vinger.
Lat som om du ikke har det, og så motsatt.
Så slipper du greina.
Slippe?` Husker du ikke at jeg ikke kan fly?
- Vingen min er ødelagt. - Det å fly handler om å ta et sprang.
Jeg vet hva det er, Carl. Men jeg er redd for å falle.
Nei, jeg er redd for å treffe bakken.
Ta det kuli, herr Hugsott.
Hva kan skje? Du er festet i tauet.
Alt sitter i hodet. Bortsett fra det fysiske, da.
Peng, du klarer det. Sånn.
Én.
To.
Tre.
Du må våge spranget!
Filler'n.
Dette er kult!
Du flyr som en grevling, grevling.
Jeg flyr, Carl. Jeg flyr!
Herregud, jeg flyr. Jeg flyr, Peng.
Dette er så kult!
Det er feil vei, mann.
Ja, men jeg flyr i riktig retning.
Chao. Fort. Kom og se.
Det er så godt å se dere...
Det er nydelig.
Jøss.
- Jeg er redd. - Det virker ikke helt riktig.
Det må være veien til Hyggedalen.
Jeg tror ikke det.
Å, nei!
- Dette ville ikke skjedd med Peng. - Tuller du? Han brydde seg ikke.
Jo, det gjorde han. Han var herlig og morsom. Han tok seg av oss.
- Han ville ikke dratt om ikke du var slem. - Jeg ville beskytte deg.
- Det er fordi du er så barnslig. - Du passer ikke på meg.
Hyggedalen finnes ikke, og du er ikke moren min.
Kanskje ikke, men nå er jeg alt du har.
Nei! Nei! Slipp dem!
HYGGEDALEN
STEKT ANDUNGE
- Chi? - Ja?
Jeg er lei for det.
Det er Peng.
Kom. La oss dra.
Gå. Fort.
Fort. Gjem dere.
Kom igjen.
Fort! Dra!
Kom dere ut. Jeg når dere igjen.
- Peng! - Chi! Dra! Så fort dere kan.
Å, æsj...
- Peng, hjelp oss! - Her!
Kom igjen. Fort!
Nei!
Dere? Chao? Chi?
- Hvor er dere? - Her!
Peng!
Å, nei!
Chi! Her borte!
Ta det med ro. Vent! Ikke gå den veien.
- Mamma, jeg er her! - Dere!
Nei, nei, nei! Chi! Chao!
Unger?
- Unna! Unna! - Slipp meg!
- Hei! - Har du mistet noe?
Selve jakten har vært moro, men jeg foretrekker torturen,
lemlestingen og ettersmaken av vilt.
Løp, unger!
Fort! Løp! Kom igjen! Fort! Kom igjen!
Peng!
Drep ham!
- Nei! La ham være. - La ham være.
Glem meg, unger. Bare dra!
Ikke vær redd. Jeg skal ta meg av familien når du er borte.
Ta farvel, pappa.
Peng!
Kall meg mamma.
- Du blir med meg. - Nei!
- Nei, Peng! - Peng!
Kom tilbake! Nei!
Nei! Slipp ham!
Dette er galskap.
- La oss være i fred! - Fugler er så arrogante.
De flyr sin vei så fort de opplever fare.
Men ingen skal fly noen steder.
I kveld skal du forlate oss med et klynk.
Nei, du skal forlate oss med et smell.
Nei. Nei, nei!
Nei! Nei!
- Går det bra, mamma? - Jeg trodde jeg mistet dere.
Kom hit. Klem.
Trodde jeg mistet dere.
Dere, det...
snør.
- Vi må dra. - Hvor? Hvor skal vi dra?
Hjem. Dere blir med meg hjem.
Hold følge. Vi klarer det. Vi får bare fortsette.
Bare følg meg. Vi klarer det.
Peng!
Opp med dere. Hold fast.
- Går det bra? - Ja.
Jøss. Se!
- Chi, hva er et? - Det er Fristedet!
Hvorfor er det tåke?
Fordi det er varme kilder der. Ikke sant, Peng?
Peng?
- Peng! - Peng, nei!
Nei.
Vi har kommet til slutten, unger.
Dere... Dere får fortsette uten meg.
- Nei, nei. - Men...
Men, men...
- Blir du ikke med? - Ikke denne gangen, kamerat.
Men du må. Hva var ellers vitsen med alt dette?
- Nei. - Det handlet om å få dere til familien.
- Som er over den åsen der. - Nei. Nei!
- Forstår du ikke? Du er familien vår. - Ja. Det er jeg.
Og nå sier jeg... at dere må komme dere i sikkerhet.
Fordi det er det mammaer gjør.
Dere klarer det, karer. Det er ikke lange biten.
Vel...
Vi holder sammen, for det er det familier gjør.
Fortere, lillebror. Du må dytte. Dytt!
Dytt!
Å, nei!
Jeg klarer det ikke. Han er så tung.
- Det gjør vondt i vingene. - Chao!
Tut! Peng ba oss tute om vi trengte hjelp.
Du klarer det, Chao. Gjør det.
Tut som en gal! Du må tute høyere. Du klarer det!
Det virker ikke.
Pass deg!
- Stabiliserer. Vi har kontakt. - Jinjing.
- Oppholder jeg deg? - Ja!
Dere to... Godt jobbet.
- Du, Frazier... And! - To ender!
Igjen. Dukk!
- Gjess! - Faktisk!
Dere bommet!
- Dere traff oss ikke. - Pass dere!
Det gjør så vondt.
Jeg er lei for det. La meg se. Å, nei. Hvor gjør det ikke vondt?
Kanskje her?
- Det gjør vondt, men... - Hva med her?
- Det er bra. Bare fortsett. - Og her?
- Hei, pappa, sir. - Så, du klarte det.
Fløy ikke inn i en klippe?
Jeg må si jeg er overrasket.
- Godt å ha deg her. - Like fugler flyr fort.
Ikke sant, pappa?
Ser man det? Jeg må forberede vårtrekket.
Vi ses. Like fugler flyr fort.
Jinjing, jeg vil ikke fly alene lenger.
Jeg er lei for... Du vet... alt. - Å, kom hit.
Det gjør vondt. Vet du hva? Det gjør ikke vondt.
Mamma, skal du...
- Unger... Hva kan man gjøre? - Hva skjedde der ute?
Jinjing. Dette er ungene mine.
- Chip og Chomp. - Chope og Chain.
- Chip og Choop. Chope og Chomp. - Chom og Cho.
- Chape og Choo. - Chap og Chong.
Chope og Chang.
Det er Chi og Chao. Jeg vil ha dem med i flokken vår.
- Hva synes du? - De kan være en del av familien vår.
- Ja! - Det er så kult.
Vent. Tror du det holder med to?
To bør... To er... Jeg mener... Jeg tror det er...
Du vet... To. Vi bør vente til våren.
Det er det alle gjør. Ikke det at jeg bryr meg om hva andre gjør.
Jeg vil bare at du skal være lykkelig, men med to...
Vi trenger ikke engang et reir. Jeg mener, to pluss...
Kan jeg ta en lur?
Jeg klarte det.
Peng? Hei, Peng?
Hvor ble det av alle sammen?
SLUTT
Tekst: T Shortland